U pravu ste, gospodine Nikoliću, danas mi neki tepaju, neki se dive napisima u novinama, a nije korektno ni jedno ni drugo. Ovo je Narodna skupština i moramo da sačuvamo ozbiljnost.
Gospođo Čomić, zbilja vrlo teško razumem da ljudi zameraju nekome što radi po zakonu i stalno moram o tome da govorim. Vrlo korektno ste citirali, jeste, predsednik Narodne skupštine ima pravo da, kada zatraže nešto 84 narodna poslanika, dakle trećina, da to prolongira 60 dana ili da 60 dana odlučuje. To istovremeno znači, naravno, mogućnost da na njega neko utiče, da se raspituje, i znam da iz toga mnogi mogu da izvuku različite zaključke. Ne razumem zašto se nikada ne izvuče normalan zaključak.
Dakle, predsednik Skupštine može da izađe u susret poslanicima, jer kao što postoji 60. postoji i prvi dan. Ovo je moj lični stav i nisam navikao da se sklanjam od problema. Ako postoji problem o kome hoće da govori 104 narodna poslanika, pa naravno da ću omogućiti po zakonu da to bude urađeno, jer ću uvek na isti način postupati, nastojeći da ne pravim razliku među političkim strankama.
Moguće je i mislim da ste vi u pravu, ljudi nisu naučili da svaka institucija snosi odgovornost za ono što radi, pa otud je moguća vaša analogija da je neko dogovarao sa nekim, odlučuju ovakvi ili onakvi opozicionari ili ne. Žao mi je, meni nijednog trenutka ne pada napamet da na taj način razlikujem narodne poslanike.
Niti meni smeta da kada, recimo, sinoć iz sve snage DS, poslanici, podržavaju amandmane SRS; zašto, to su narodni poslanici. Da li oni time utiču da se ide brže u Evropu ili sporije, oni odlučuju, građani su ih birali, neću valjda ja da odlučujem. Čime se rukovode 84 ili 104 narodna poslanika, neću da odlučujem, ne sudim o motivima. Predsednik Narodne skupštine mora da vodi računa o slovu zakona i o Poslovniku. Ako to danas nije bilo vidljivo, i prethodnih dana; nije me lako iznervirati. Nemam razloga da se nerviram jer razumem da postoji rasprava i da postoji strast, ali mi ne pada na pamet da kršim Poslovnik, i ne pada mi na pamet da ne dozvolim narodnim poslanicima da ostvare ono na šta imaju pravo po Poslovniku ove Narodne skupštine, i nadam se da je to u interesu svih.
I, još jednom vas molim, kao što sam to morao da pojašnjavam malopre gospodinu Vučiću, tako i vama, žao mi je, ne pada mi na pamet da radim drugačije. Radiću po Poslovniku i po zakonu, a nadam se da je u interesu svakoga od nas, svakoga od vas pojedinačno, da se u celoj zemlji tako radi. Nama trebaju promene. One su moguće samo ako su zakonite. Ako nisu zakonite one su svakako nasilne. Nasilje ne trpim, ali ga se ne plašim. Hvala.