Poštovani gospodine predsedavajući, uvažena gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije vama se obraćam. Ovde se non-stop razne insinuacije iznose, u ovoj sali u ovom visokom domu, o tome da neko u Srbiji trguje donošenjem zakona, a pogotovo trguje donošenjem jedne veličanstvene rezolucije kojom se osuđuju ratni zločini.
Neko u ovoj sali uporno upire prstom u narodne poslanike, pokušavajući da se pozove, i to s ponosom ističe, da je bio u Vladi kada je znao kako su se zakoni donosili trgujući. Nema više trgovine zakonima, jer građani Srbije jako dobro znaju, kao što neko kaže da znaju razloge ostavke nekog načelnika okruga, tako građani Srbije znaju i zbog čega za neku politiku nisu hteli da glasaju i zbog čega su nekoj politici dali većinu na izborima, jer svako je imao prilike da svoj koncept regionalizacije i decentralizacije sprovodi u onom periodu kada je obavljao vlast. U ovoj sali nema nijedne političke stranke koja u određenom periodu svoga delovanja nije učestvovala na ovaj ili onaj način u vlasti.
Molim ljude koji sada uporno iznose razne insinuacije da pokažu rukom ko je taj koji ih je držao, ko je taj koji je držao njihovu desnu ruku da potpišu neki zakon, ko je taj ko ih je sprečavao da sav svoj intelektualni potencijal, da svoje kreativne političke ideje kojima imaju rešenje za sve probleme, ko je ih je tada sprečavao kada su bili na vlasti da to urade? Neka kažu ime tog besramnika koji nije dozvolio da se određeni zakoni donesu, neka kažu ko im je stavljao tegove oku nogu da nisu mogli da skoče onoliko koliki im je bio potencijal.
Mislim da ovde imamo samo žal i žudnju za vlašću i foteljom. Ne zato što se vlast doživljava kao odgovornost već kao skup privilegija. Vršenje odgovorne vlasti znači da se građani ne prebrojavaju na ove ili one, da se ne zatvaraju u nikakve torove, da se ne zatvaraju u nikakve zabrane, već, jednostavno, da se ima vizija kako ti ljudi na lokalu žive. Ne donose zakone u ovoj zemlji ljudi koji sede u Beogradu, a još manje ljudi koji sede u Briselu.
Ja sam iz Kruševca. Aktivno sam učestvovao u donošenju ovog zakona. Gospođa Verica Kalanović je iz Trstenika. Jako dobro znam šta treba građanima Kruševca, kao što ona zna šta treba građanima Trstenika. Ne živimo mi kada izađemo iz ove sale na nekom satelitu ili svemirskom brodu, pa da nas ovde spuštaju u ovu salu. Mi živimo u svojim gradovima i opštinama i trudimo se da uradimo najbolje što možemo za razvoj tih lokalnih zajednica. Ako neko ima drugačiji koncept, pa, ništa lakše da ga sprovede, treba samo da izađe na izbore i da dobije potreban mandat od građana Srbije za taj koncept koji nudi. I treba samo da kaže građanima – ovo ćemo mi sprovesti i ovo ćemo mi uraditi.
Ali, sada, kada nije u poziciji da svoje političke ideje sprovodi vršeći vlast, već u opoziciji, pokazuje se da za neke nije loše da budu u opoziciji. Moram da ih pitam, gde im je bila ova pamet koju sada ovde predstavljaju građanima Srbije, kada su bili na vlasti? Dokaz je, da se opoziciona pamet javlja tek onog trenutka kada se izgubi vlast. Zato je za neke dobro da što duže budu u opoziciji, da te kreativne ideje što više nameću nama koji vršimo vlast, da nas kritikuju i koriguju, da i mi što bolje vršimo vlast. Ali, nije dobro da kada dođu na vlast, onda rade isto ovo što i mi radimo, jer se suočavaju sa političkom nužnošću.
Za kraj, zakoni se u ovoj vladi i u ovoj vladajućoj većini ne donose kao rezultat kompromisa, kao rezultat političke trgovine, kao rezultat ucena, već isključivo kao rezultat nužnosti na terenu, u lokalnim zajednicama, kao rezultat želje da se unapredi kvalitet života u svim delovima Srbije ravnopravno.
Svesni smo mi činjenice da nema autonomije lokalnih samouprava bez imovine. Naravno da ćemo pripremiti zakone koji vraćaju imovinu lokalnim zajednicama. Nikada nećemo kazati – znate i mi smo to hteli da uradimo, jer sam se borio da i vlast bude promenljiva kategorija, ali da bude promenljiva kategorija na izborima koje dobijaju birači, a ne brojači glasova. Izvolite, kandidujte svoju politiku, biće izbora 2012. godine, probajte tada da kandidujete svoju izmenu nekog drugog regionalnog razvoja, probajte da poništite ove zakone i da neke druge donesete, ali mislim da su ovo dobri zakoni, da je ovaj koncept regionalizacije i decentralizacije dobar za Srbiju i, još jedanput podvlačim, nije rezultat bilo kakve političke trgovine, isključivo je rezultat političke nužnosti. Zahvaljujem.(Aplauz)