Poštovane kolege narodni poslanici, smatram da ovih nekoliko amandmana, odnosno nekoliko članova o kojima ćemo u narednom periodu govoriti, pre svega čl. 7, 8. i 9, jesu suštinski važni i tražim od vas posebnu vrstu pažnje i posvećenosti da se uključite u ovu raspravu, jer mislim da upravo na ovim članovima, koji govore o umanjenjima tržišne vrednosti građevinskog zemljišta, neizgrađenog zemljišta i izgrađenog zemljišta koje je u kompleksu, možemo da razotkrijemo, ne znam da li me pratite, nameru predlagača zakona, koja se usmerava u tom pravcu da se zemljište poklanja, da se građevinsko zemljište, kako je to i Agencija za borbu protiv korupcije u svom centralnom delu obraćanja i rekla u ovoj Skupštini.
Agencija kaže sledeće – na ovaj način umanjene tržišne vrednosti građevinskog zemljišta prilikom određivanja visine naknade umesto izuzetka postaju pravilo.
U članu 2. zakona o kome smo pričali ukazali smo upravo na to da se kasnije u članu 7, u članu 8, u članu 9, u članu 13, u članu 18, itd, upravo otvara pitanje pod kojim uslovima, ako nisu propisani kriterijumi, nadležni organ lokalne uprave, u ovom slučaju organ za imovinsko pravne poslove, donosi rešenje?
Ako ne postoje jasni kriterijumi po kojima će se određivati pravila, onda dolazimo do problema kako će ti organi da postupaju. Drugi važan problem nisu određeni rokovi. Treći važan problem nisu određeni rokovi ni za postupanje u drugom stepenu i dolazimo do veoma ozbiljnih problema kako će se umanjivati određene procenjene vrednosti.
Mi smo kroz preciziranje formulacije u ovom članu, koja se odnosi na to da se umesto termina koji je ovde naveden, a to je da se propisi o kontroli državne pomoći ovde koriste, tražili da se uvede termin „zakon o kontroli državne pomoći“. Molim vas ministarko da pogledate obrazloženje, koje je dato u ovom slučaju, zbog čega se ne prihvata ova terminologija i ovaj amandman. Kaže se da reč „zakon“ nije dovoljna i da ako bi se koristio taj termin onda bi dovedeno bilo u sumnju pitanje primene podzakonskih akata i uredbi. Valjda se zakoni tretiraju kao krovni zakoni, odnosno uredbe i podzakonska akta treba da budu usaglašena sa zakonom.
Ako je ovo obrazloženje po vama dobro, onda vas pozivam da pogledate član 12. zakona koji kaže da se koristi termin „zakon o kontroli države pomoći“. Znači, imate i član 5, i član 7, i član 12. koji su potpuno u suprotnosti jedan sa drugim.
Mislim da je trebalo da iskoristite ovu našu dobru volju i amandman koji smo podneli u tom smislu da ovu terminologiju uskladite.
Svi oni poslanici, koji su ispred vladajuće koalicije, govorili o ovom zakonu i govorili o tome da mi nismo pročitali zakone, da nismo pročitali članove zakona, da imamo lošu nameru i da ne znamo o čemu pričamo treba da se osvrnu na ovo što je rekla Agencija za borbu protiv korupcije. Suštinski članovi 7, 8. i 9. ugrožavaju dobru, ako je postojala, nameru predlagača ovog zakona i daju mogućnost upravo zbog toga što nije određen normativ, što nije određen pravni okvir da oni koji izdaju rešenje na svim nivoima mogu da postupaju u skladu sa onim što oni procenjuju. To nije dobro ni za građane Srbije, ni za ovaj zakon, ni za ovaj predlog. Hvala.