Krenuću od ovog poslednjeg.
Što se tiče mladih lekara, blizu 1.000 lekara smo primili u poslednjih godinu i po dana. Mladih lekara koji zaslužuju, koji su bili na konkursu, koji nisu po ne znam kakvim vezama, nego su javno, transparentno primljeni u Republici Srbiji. Tu se nećemo zaustaviti, biće primljeni i drugi, i ne samo oni, nego i medicinske sestre i medicinski tehničari, da ispravimo ono stanje u koje smo došli, koje smo zatekli. Vi najbolje znate u kakvoj smo situaciji bili i u kakvoj smo trenutno situaciji sa specijalistima i koliko oni imaju godina i da li ćemo uspeti da stignemo, jer ste sami rekli da specijalizacija minimum pet godina traje, a pet godina mora da prođe da bi vi imali. I kad završi tih pet godina, njemu treba i dodatno da bi stekao iskustvo i slično.
Znači, maksimalno se borimo i maksimalno radimo da ostvarimo sve. Ljudi to vide, ljudi to primećuju i želim da vas obavestim da se javljaju naši ljudi iz inostranstva da se raspitaju, vratili bi se. Ne možemo da im damo platu koju imaju tamo, ali za neke normalne uslove oni bi se ljudi vratili i već se i organizuju. Gledaćemo da organizujemo, da napravimo da im približimo to šta možemo posebno za te ljude koji su se dokazali i koji su prešli svoju egzistenciju, koji sada imaju neki drugi motiv, da budu ovde i da pomognu.
Vezano za kontrolu hrane, već par meseci pregovaramo sa Ministarstvom poljoprivrede. Ne bežimo od tog problema i naš predlog je, tj. predlog Ministarstva zdravlja je da to bude zajednička komisija i Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo poljoprivrede. To je naš zvaničan stav i nadam se da će do toga doći.
Što se tiče organizacije skupova i bodova, u pravu ste jednu stvar, ali odgovornost je na onome ko to organizuje i koga prijavi da je dobio bodove. Pa, ne može niko od nas da ode tamo i kaže – znate, ovo me dajte bodove, ovome ne dajte, ovaj se pojavio samo na koktelu, ovaj se nije pojavio. Ja bih vas podsetio, na svakom tom kursu, predavanju, ili kako god, vi na početku dobijete test jedan. Organizator mora da preuzme odgovornost, da isprati kome je dao test, ko popunjava test, a kad se vraća test, ko vraća test. Na kraju treba da se to pregleda. Vi znate kako to ide, ko to odobrava, ko to organizuje i šta se tu radi.
Znači, samo treba ljudi da rade svoj posao i ništa više. Ako je neko već izdvojio vreme, ako je izdvojio novac za akreditaciju, za sve, onaj ko je to organizovao, ko je to naplatio i sve, on mora da snosi odgovornost za ovo i da kaže da li neko zaslužuje da dobije te bodove ili ne zaslužuje da dobije bodove, da li je ispunio ono što treba. Mislim da tu svi moramo da apelujemo na te ljude i gde god vidimo takav primer da pozovemo i da kažemo da se te stvari ne dešavaju, nego da ide onako kako je stvarno propisano.
Što se tiče specijalizacija, mi već ozbiljno radimo na promeni zakona uvođenjem i novih specijalizacija, a i promenom postojećih, ali radimo sa svim nadležnima, sa udruženjima, sa komorama i sa svima, tako da očekujem da samo dođe na red da se radi.
Što se tiče zdravstvenih radnika, vi to sigurno znate, svake godine dođe državni revizor i kaže – ljudi, ovo ne može. To traje, kako kažu, preko 30, a neki kažu da traje i 60 godina. Dragi ljudi, nešto traje 60 godina i svi su stavljali to pod tepih. Kad god se poteglo to pitanje, dođe državni revizor i kaže – ljudi, da li je normalno da radite na klinici, da ste i direktor klinike, a da nemate radnu knjižicu na toj klinici, niste radnik toga, nego se vodite na fakultetu? Ljudi, kako je to moguće? Znači, 60 godina niko nije hteo da uđe. Nemojte da mislite da može konačno rešenje odjednom da bude. Uključite sve, rektora, predsednika Akademije nauka, dekane fakulteta, poslanike sve, pa dajte da izađemo. Nemojte da ovo guramo pod tepih. Iz toga proizilazi milion stvari, ali nećemo to da izbacimo, jer kaže – stani, radili ste, napravili ste nešto. Pa, vi se bre ne vodite uopšte na klinici da radite, vi se vodite na fakultetu, a primate dve plate. Kako? Svi – nemojte to, pustite to, nemojte to da dirate. Evo, mi sad uzeli to da rešavamo.
Dakle, ovo je prelazno rešenje, dok ne napravimo konačno rešenje. Nismo mi previše pameti da ćemo mi sad da izmislimo neko najbolje rešenje, ali videćemo gde je najbolji model u Evropi. Idemo u EU, dajte da vidimo kako je to regulisano, dajte da bude transparentno. Ovo što smo sad uradili, hajde da uvežemo to. Ne možete da radite negde, a da se ne vodite da radite tu, a primate plate, a radna knjižica na drugom mestu. Nema nikakve logike. Sad moramo da imamo taj trojni ugovor. Onde gde radite, da vas RFZO prepozna i da ste na fakultetu. Ne vidim ništa sporno, sve će to da vam se obračuna i imaćete jednu jedinstvenu platu. Mislim da je to krajnje korektno. To svi treba da vide, svi treba da znaju. To treba da bude objavljeno svuda, ko koliku platu ima, šta radi, koliko radi.
Ono što želim da vas obavestim, a što će biti velika stvar, ja mislim da sutra potpisujemo ugovor konačno za IT za celu Srbiju. To je onaj tender koji je bio, koji je trebao da bude šest miliona evra, ali je završen za tri miliona evra. Konačno sutra potpisujemo, posle svih žalbi svih pametnih onih koji su pokušavali na sve načine da to spreče, što nam donosi za par meseci da imamo, ja se nadam do sredine sledeće godine, a već smo trebali da imamo da nije te birokratije, jedinstven sistem u Srbiji, da vi odavde možete da uđete i da vidite gde se šta radi u zdravstvu. Više od toga ne može. Izvolite, vidite koliko se troši, koliko se radi, šta imamo na stanju, šta nemamo na stanju, ko gde radi i ko je šta. Šta je bio problem i do sada? Znači, to su neke ozbiljne stvari.
Opet kažem, ovo nije definitivno rešenje, ovo je prelazno rešenje, da ne kršimo zakon. Šezdeset godina se krši zakon, ali pomozite svi da napravimo konačno rešenje. Dajte neke primere, ako znate gde se to pokazalo dobro i dobro funkcioniše. Znate šta nam je strategija? Da ne kršimo zakon, da imamo jedinstven obračun.
Sledeća stvar koju ste pomenuli je prekovremeni rad. Pomenuli ste primere cete, magnetne rezonance. Ne može da bude prekovremeni rad na cete i magnetne rezonance, jer tu imamo ljude koji čekaju. Znači, to ne može. Ali, podsetio bih vas jednu stvar, Republička stručna komisija ukinula je naplatu epiduralne anestezije, gde je bilo od bolnice do bolnice, ovaj hoće da naplati, ovaj neće, ovaj mora. E, ne naplaćuje se nigde, to je procedura koja mora da se radi, koju prepoznaje fond, koju vidi fond i koju plaća fond. Nema je ni u okruženju, nema je nigde, nema više. Ne da mi tražite – te ćemo da je povećamo, te ne možemo da dovedemo od kuće, radi nam samo njih dvoje, radi samo njih troje. Pa, to je do direktora klinike. Šta je bio problem da obučite ljude da rade? Jesu li toliko zauzeti? Nisu sigurno. Mislim da je to u suštini bilo ono što ste vi pitali. Hvala.